# Хто такi емiгранти i на що вони хворiють?

Евгений Борисович Лакинский

Хто так╕ ем╕гранти ╕ на що вони хвор╕ють?


Зам╕сть передмови: Ус╕ ми - д╕ти ╕мм╕грант╕в. ╤накше народилися б у Сх╕дн╕й Африц╕, де виникла перша людина. Але мова не про це...


Людина, що переселя╓ться за зах╕дний кордон, перетворю╓ться на "ем╕гранта".


А ем╕гранти - це так╕ люди, що "вчать нас жити". При§жджають з╕ свого Закордону - ╕ вчать. А ╕нколи - по ╕нтернету.


Лають усе наше: " В Укра§н╕ - бардак ╕ хамство! А в нас, за кордоном, цив╕л╕зац╕я!"

Вс╕ знають, що в Укра§н╕ бардак ╕ хамство, але коли таке каже при§жджий, хочеться в╕дправити його кудись далеко: "Ну то й забирайся до сво╓§ цив╕л╕зац╕§! А ми тут живемо, як вм╕╓мо!"


А ще вчать патр╕отизму. У 1990т╕ роки одна пан╕ з Канади жал╕лася по телев╕зору: "Вас дуж'╓ дуж'╓ важько Rозум╕ти, бо в вас дуж'╓ зRусиф╕коwана мова!" Це дратувало: легко бути патр╕отом у Канад╕. А спробуй любити Укра§ну, коли щодня бачиш ус╕ недол╕ки: народов╕ все байдуже, влада краде, маф╕я керу╓, м╕л╕ц╕я г╕рша в╕д рекетир╕в, нац╕ональне в╕дродження монопол╕зували карикатурн╕ патр╕оти - ╕ як це зм╕нити нев╕домо. А тут тебе ще й вчать з-за кордону.


Один ем╕грант, що по§хав ще за Союза, дуже обурився: на форум╕ написали, що у 90т╕ роки в Укра§н╕ було важко жити.

Ем╕грант резонно пояснив: у т╕ ж роки у Канад╕ один ман╕як застр╕лив к╕лькох людей, одна ж╕нка впала п╕д по§зд у метро, продукти подорожчали на к╕лька в╕дсотк╕в, ц╕ни на житло п╕днялися... А ви кажете: в Укра§н╕ було важко! Заткайтеся! Не поливайте В╕тчизну брудом!


╤нш╕ навпаки, лають закордон. Тут люди туп╕ ╕ прим╕тивн╕, а нашим заздрять! Бо ми - осв╕чен╕ ╕ культурн╕! Тож нас ╕ тримають за другий сорт: ма╓мо чистити туалети. Але до Укра§ни все одно не повертаються.


Живучи в Укра§н╕, я ем╕грант╕в недолюблював. Пот╕м сам став ем╕грантом.


Кажеш, бува: "У Ки╓в╕ зима холодн╕ша, н╕ж у Одес╕"

А тоб╕: "Д╕яспора! Вт╕к зв╕дси - то й мовчи! Сиди у сво§й 'цив╕л╕зац╕§'!"


Хочу вас зав╕рити: ми, ем╕гранти, не так╕ вже поган╕. Просто в нас сво§ профес╕йн╕ хвороби. Програм╕ст носить окуляри, шахтар л╕ку╓ леген╕, а ем╕грант займа╓ться патр╕отизмом. Або ж космопол╕тизмом.


Чому так? А тому, що ем╕грац╕я - це ще й ╕мм╕грац╕я. ╥дете не т╕льки зв╕дкись, а й _кудись_.


Часто чу╓ш: "Я ем╕грую за кордон". Так, н╕би Закордон - це така кра§на. Нав╕ть не кра§на, а пустеля. Посеред пустел╕ - два хмарочоси. На одному написано: "Укра§нська Д╕яспора на Закордон╕", а на ╕ншому - "Брайтон Бич". Пом╕ж ними ходять цив╕л╕зован╕ ╕ноземц╕ ╕ говорять ╕ноземною мовою. Варто вивчити цю мову - ╕ ти св╕й.


Насправд╕, ус╕ кра§ни р╕зн╕. Ус╕ мови р╕зн╕. В кожного народу - своя культура. Своя ╕стор╕я. Сво§ неписан╕ правила.

Це все дуже дуже складно. Вдома ми ╕нстинктивно зна╓мо, що прийнято, а що н╕. На р╕вн╕ рефлекс╕в. У новому сусп╕льств╕ це не гарантовано.


Французька культура - це не т╕льки Альбер Камю ╕ Ед╕т П╕аф, а й тисяч╕ неписаних норм. Так само - британська, н╕мецька, англоканадська, квебекська, американська...


Ви вважа╓те, що американц╕ - безкультурн╕? Тод╕ запитання: який в╕дсоток жарт╕в з "Форест Гамп" ви розум╕╓те?

Всюди своя ╕стор╕я: половину §§ не знайдеш у п╕дручниках.


Мова - окрема п╕сня. Знайом╕ харк╕в'яни - студенти-медики - дуже см╕ялися. По§хали на х╕м╕чну ол╕мп╕аду - а там африканський студент. Ус╕ мали привезти сво§ препарати, а африканця забули попередити. ╤ в╕н не зм╕г взяти участь. Дуже обурився ╕ каже: "Я - люччи студент!"

Тут ус╕ ╕ розсм╕ялися. Правда весело? Мало того, що без препарат╕в, та ще й неправильно вимовля╓ слово: "лучший"! Га-га-га!


У Канад╕ я бачив чимала "люччих" студент╕в. Наших - Духовних ╕ Осв╕чених. неправильно розум╕ли завдання, не в╕дразу пом╕чали важлив╕ детал╕... В результат╕ - загублений час, г╕рш╕ оц╕нки.


З себе вони чомусь не см╕ялися. Навпаки, обурювались.


На робот╕ теж чимала наших "люччих" - це тих, кого взагал╕ туди взяли.


Але наш╕ люди горд╕: радше помруть, н╕ж визнають проблему.

- В мене - н╕яких проблем ╕з мовами!!! - каже людина, що говорить ╕з сильним акцентом ╕ грубими помилками. - ╤ з ╕нтеграц╕╓ю н╕яких проблем!!! Н╕яких, чу╓те?!! Усе розум╕ю, усе знаю!!!


╤нший вар╕ант:

- М╕сцев╕ люди - туп╕, ╕ система в них дурна! Ми для них занадто розумн╕! Це не я завалив екзамен, це запитання були ╕д╕отськ╕!


А ╓ ще й трет╕й вар╕ант, менш парано§дальний (хоча, як сказати?) :

- Я - укра§нець ╕ тим пишаюся. Так, в мене акцент ╕ мовн╕ помилки - бо я Укра§нець! Мен╕ важко ╕нтегруватися до м╕сцево§ культури - але я Укра§нець, шаную СВО╢! Я багато у чому програю м╕сцевим - та й грець ╕з цим! Бо Я - УКРА╥НЕЦЬ!!!!!!!!!!


Р╕зниця лише у розм╕р╕ л╕тер ╕ у к╕лькост╕ знак╕в оклику. В актив╕ст╕в укра§нських громад знак╕в оклику багато, а у тих, хто намага╓ться ╕нтегруватися - мало. Але ╕дея та сама.


Тобто: людина не ╕гнору╓ проблеми ╕ не спису╓ §х на ╕нших.


╤, у принцип╕, каже правду.


Ми не можемо зм╕нити себе. Леся Укра§нка, н╕би то, казала, що могла б стати ╕ноземкою, бо "жила за кордоном ╕ зна╓ ╕ноземн╕ мови". Якщо це правда, то Леся була дуже на§вною людиною. Доросл╕й людин╕ стати "╕ноземцем" неможливо. Х╕ба прикинутись, як Шт╕рл╕ц. Але нав╕ть це б╕льшост╕ ╕мм╕грант╕в не вда╓ться: мову треба знати не "добре", а блискуче. А культуру - на р╕вн╕ рефлекс╕в.


Хочеш ти чи н╕ - залиша╓шся укра§нцем (рос╕янином, китайцем, румуном, аргентинцем).


Опиня╓шся пом╕ж ╕ншими народами. Навколо - "м╕сцев╕" ╕ ╕мм╕гранти. В кожного ╕мм╕гранта - сво╓ минуле, своя культура. Вони теж нездатн╕ стати "м╕сцевими", та й не завжди хочуть.


Вдома ти знав, хто ти такий. Хочаб б╕льш-менш. А тут? Зл╕ва - алжирц╕, справа - румуни, напроти - га§тяни, поляки, ╕тал╕йц╕, японц╕, угорц╕... А навколо - на приклад - канадц╕ (╕ не треба казати, що вони "теж ╕мм╕гранти" - вони не завжди про це знають).


Хто ти такий? Зв╕дки ти? Де тво╓ "я"?


Ч╕пля╓ш на ключ╕ брелок ╕з тризубом. На екран - заставку з Хрещатиком. "А що це в Вас за акцент?" - "Укра§нський!!!"


Йдеш до укра§нсько§ громади. Хочаб тому, що вона ╓. Ц╕каво ж, що там?


А там - люди близько§ культури. У сенс╕, що вм╕ють готувати борщ ╕ ол╕в'╓. Знають, хто так╕ Хмельницький, Бандера, Чебурашка, Кучма, ╕ що таке "Катрусин К╕нозал". Знають, чим в╕др╕зня╓ться Донецьк в╕д Львова. 99% нос╕§в ╕нших культур не мають про ц╕ реч╕ н╕яко§ уяви. Не б╕льше, н╕ж наш╕ - про Непал.


Якщо громада стара, то на поличках - патр╕отична л╕тература, а на ст╕нах - в╕дпов╕дн╕ плакати. Прокида╓ться нац╕ональна св╕дом╕сть (а в кого вже була - помножу╓ться на 10).


Наступний етап: заходиш на укра§нський форум ╕ д╕лишся найсокровенн╕шою думкою: "Слава Укра§н╕!!!!! Шануй СВО╢!!!!!"

А з тебе см╕ються. Ти, кажуть, у Торонто сидиш.

А ти: "Та я ж - УКРА╥НЕЦЬ!!!!! Це ви - змоскален╕!"


Це, зв╕сно, крайн╕й випадок. Але так╕ почуття ╓ у багатьох. Дивлячись на дописи патр╕от╕в з Америки, Канади, Зах╕дно§ ╢вропи, я завжди насп╕вую: "И в том строю есть промежуток малый - быть может это место для меня".


Це не т╕льки наша хвороба. "Ми, канадськ╕ поляки, патр╕отичн╕ш╕ в╕д тих, хто у Польщ╕!" - сказав польський "д╕аспорянин" у ╕нтерв'ю газет╕ "La Presse". А марокканськ╕ д╕вчата - що вдома ходили у коротких сп╕дницях ╕ загоряли у б╕к╕н╕ - у Канад╕ одягають х╕джаби ╕ моляться по 5 раз╕в на день. З тих самих причин, з яких харк╕вський рос╕йськомовний Петренко у Торонто прозр╕ва╓ ╕ в╕ша╓ на ст╕н╕ портрет Дмитра Донцова...


Це - про ем╕грантський нац╕онал╕зм.


З космопол╕тизмом - ще прост╕ше. Навколо - життя! Хочеться бути його частиною. Повноц╕нною. А не якимось чужинцем, закритим у гетто "р╕дно§ громади". Жити, робити кар'╓ру, стверджуватися. Бути добрим громадянином. З╕ вс╕ма обов'язками та правами. Купатися у св╕тов╕й культур╕ (а не просто повторювати: "наше - найкраще!!!")


Але з ким под╕литися цим бажанням? Мабуть, з (екс)сп╕вв╕тчизниками.


Додам, що нац╕онал╕зм чудово комб╕ну╓ться ╕з космопол╕тизмом - принаймн╕, в деяких ем╕грант╕в.


Людина, що н╕коли не жила "на чужин╕", можливо скаже: "Ем╕гранти - люди нерозумн╕. Як д╕ти, §й богу!"


Але нерозумних людей багато. Он футбол╕сти: б╕гають по полю, як скажен╕. ╤нод╕ й ноги ламають. Дивишся на них ╕ диву╓шся: вони що, спок╕йно ходити не вм╕ють?


А ╓ ще альп╕н╕сти, б╕атлон╕сти, екстремальн╕ туристи. Блукають по сн╕гу, ризикують. А збоку виглядають дуже см╕шно. Тож ╕ ем╕гранти см╕шн╕...


- От я н╕куди н╕коли не пере§ду, - скаже патр╕отичний громадянин.

По-перше, не варто зар╕катись: н╕коли не зна╓ш, що чека╓ за поворотом життя.


А по-друге, до б╕атлону н╕хто не примушу╓. Ан╕ до ем╕грац╕§...


Попри холод, втому ╕ ризик, у альп╕н╕зм╕ ╓ сво§ плюси: "Внизу не встретишь, как не тянись ... десятой доли таких красот и чудес".


Так ╕ з ем╕грац╕╓ю. Ти бачиш нову кра§ну. Зсередини, а не з в╕кна туристичного автобусу. Вивча╓ш нову культуру, мову. Зустр╕ча╓ш десятки народ╕в. Люди з Япон╕§ ╕ Перу, Сенегалу ╕ Непалу, Тун╕су ╕ Серб╕§, Бразил╕§ ╕ Ф╕л╕пп╕н.


Хочеш попрактикувати ╕спанську? Йдеш до магазина напроти, де продавець - з Гватемали. Ц╕каво, як у Тун╕с╕? Говориш з ун╕верситетським товаришем. Про Африку розпиту╓ш в колеги по робот╕. Одеса - зовс╕м близько в╕д румунського кордону. А в╕д молдовського - ще ближче. У наш╕й област╕ ╓ румунськ╕ села. Але к╕лька румунських фраз я вивчив лише у Монреал╕. Як ╕ к╕лька сл╕в по-арабськи.


Це - для романтик╕в.


Для прагматик╕в (у канадському вар╕ант╕)

1) корупц╕§ мало (перес╕чний громадянин д╕зна╓ться про не§ х╕ба з газет)

2) хамства менше - зокрема, у сфер╕ обслуговування

3) маючи добру квал╕ф╕ковану роботу, не треба аж так маневрувати: вона забезпечить добрий р╕вень життя

4) на робот╕ менш кидалова: затримка зарплатн╕ на к╕лька м╕сяц╕в - дуже р╕дк╕сне виключення (не знаю, чи таке трапля╓ться)

5) втративши роботу зна╓ш, що на вулиц╕ не залишишся: ╓ соц╕альна допомога


Правила гри (знов-таки, у Канад╕ - у ╕нших кра§нах може бути ╕накше):


Щоб зайняти у цьому сусп╕льств╕ нормальне м╕сце, треба постаратися.


За ф╕зичну роботу платять мало. Квал╕ф╕ковану шукати складно. Якщо ви крутий програм╕ст - то легше. Якщо ╕нженер - треба п╕дтверджувати диплом. Якщо ваш фах тут не потр╕бен, або ви його не любите, або диплом застар╕в - пряма дорога до ун╕верситету чи коледжу. Вчитися важко: програми вимагають багато сил ╕ часу. Вибрати потр╕бну програму - ц╕ле мистецтво.


Пошук прац╕ - робота на повний час. Особливо, коли нема канадського досв╕ду чи диплому.


Хтось проходить цей шлях. А хтось озлоблю╓ться на ц╕лий св╕т ╕ кричить, що Канада - це жах.


Вчитися з маленькими д╕тьми важко. Вчити мову, коли вдома розмовля╓те р╕дною - теж.


Багато с╕мей розпада╓ться: зм╕нилися зовн╕шн╕ умови - ╕ порушився с╕мб╕оз. Хтось з подружжя вже робить кар'╓ру, а ╕нший ще тиня╓ться по мовних курсах... Або просто шляхи розходяться.


Але ╓ подружжя, що не розлучаються - попри вс╕ труднощ╕ ╕ стреси.


Це - загальна доля ╕мм╕грант╕в, незалежно в╕д кра§ни походження. Укра§нцям ще трохи легше: ми б╕л╕. Поки не в╕дкри╓мо рота, н╕хто й не зна╓, що ми "не тутешн╕". Африканцев╕ чи арабу пробитися важче. Хоча наш╕ впевнен╕, що все навпаки: "негр╕в" беруть, а нас - "хороших" - гноблять (хоча статистика цьому протиречить).


Але все це - окрема ╕стор╕я. Про одне вас прошу: як побачите в ╕нтернет╕ патр╕ота з-за кордону, не обурюйтесь! Ви на його м╕сц╕ були б не кращ╕...

(c) ╢вген Лак╕нський, м╕сто Квебек