# Лиш признайся, чи любиш

Тамара Владимировна Шевченко

Тихо, нiжно, снiжинкою

На плече тво? упаду i розтану,

Дощовою краплинкою

Доторкнусь до тво╓i щоки

I нiколи кохати не перестану...

Тiльки ти мене не розлюби.


Вранцi сонячним променем

Я прилину до тебе i зацiлую,

А яскравими зорями

Застелю я дорiжку твою

I кохання сво╓ я тобi подарую,

Лиш признайся, чи любиш?

Люблю!